Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
Du får ikke en cykel nu.
- Men, mor... - Glem det.
- Kom nu. - Ikke i øjeblikket.
Måske næste år, okay?
Måske næste år.
Stewart Macken siger, at vi kører i en kommunebil.
- Hvem er Stewart Macken? - En fra klassen.
- Er han din ven? - Han er et pikfjæs.
Må jeg sige tissemandshoved?
- Nej. - Det er jo et ægte ord.
Pas på!
- Er du okay? - Ja.
Vent her.
Er du okay?
Jeg så dig slet ikke.
Jeg er Chuck. Landets stærkeste soldat.
Du er ingenting!
Nej! Lad mig være!
Er du færdig?
Chris.
Det er blevet koldt.
- Drys mere ost på. - Nej, jeg kan ikke lide den ost.
Så lad være. Spis op.
Tre.
To.
En!
Mor vinder. Du kender reglerne.
Mor!
Hvad er der galt?
Chris?
Der er en til.
Du er for stor til at være bange for dem.
- Hvad hvis den kommer ind igen? - Det gør hun ikke.
Hvordan ved du, at det er en pige?
Otte ben og ingen diller.
- Hvorfor ikke dræbe den? - Hvad har hun gjort dig?
Hun 'tænkte' sig ind på mit område.
Det hedder 'trængte'. Og det var nok ikke med vilje.
Far ville slå den ihjel.
Jeg er ikke far.
Hvorfor flyttede vi hertil uden ham?
Det er ikke så enkelt.
- Hvorfor ikke? - Sådan er det bare.
Hvorfor? Du sagde, han ville følge efter os.
Du er en løgner.
- Løgner! - Chris.
Skat...?
Chris. Vent.
Christopher!
Chris?
Christopher!
Chris?
Mor?
Du må aldrig stikke af igen.
Det er jeg ked af.
Det er jeg også.
Jeg ved, at far gør dig trist.
- Jeg elsker dig. - I lige måde.
Mor?
Hvad er det?
Ingenting.
Lad os gå hjem.
Vil du vise mig det?
Du bør tilmelde dig.
- Du kan få nye venner. - Det vil jeg ikke have.
Da jeg var på din alder, skulle vi også flytte.
Jeg var bange for, at skulle hen til et nyt sted.
Da vi kom frem, skrev min mor mig op til Brownies.
Kort efter fik jeg en helt ny vennekreds.
Det sker måske også for dig, hvis du melder dig til.
Måske.
Du skal nok falde til, skat.
Vi bliver glade for at bo her.
Det lover jeg.
Han havde et fjæs, som man har lyst til at slå.
Sådan?
- Du har aldrig slået nogen. - Jeg slog Tom Drum.
Den stakkel havde altid tørret snot under næsen.
Det er ham.
- Jeg slog ham lige på skallen. - Hvorfor?
Det er mange år siden.
Han stiger ud af sin bil.
Han kommer gående mod mig og skriger i raseri...
Man skal være professor, for at åbne den.
Men det er I jo, ikke?
- Hvornår bliver du uddannet? - Jay er en evigheds-student.
Jeg er assisterende lektor.
- Jeg former påvirkelige sind. - Sarah underviser også.
Det var kun et år. Jeg måtte droppe ud.
Jeg blev gravid med Chris og valgte en anden vej.
Det er jeg glad for. Min bedste medarbejder nogensinde.
- Hvordan går din skrammelbiks? - Sig til din bror, han er et røvhul.
- Du er et røvhul. - Hvad skete der med ham, der ramte jer?
Nå ja. Han kommer over til bilen, lægger hånden på motorhjelmen -
- og han trækker ikke en mine, mens han stirrer på mig.
- Det lyder som Walkie-Talkie. - Hvem?
Walkie-Talkie. En skør, gammel dame, der bor i bjergene.
I nærheden at jeres hus. I må have set hende.
- Hende, der myrdede sit barn? - Det gjorde hun ikke.
- Nej? - Nej.
Fortæl historien.
- Der er ingen. - Fortæl endelig.
Hendes søn James var i min klasse og sad over for mig.
Han var rigtig sød og et naturmenneske.
Han havde myrer med i penalhuset.
Da vi var omkring otte år, kom Noreen Brady, -
- brasende ind i klasseværelset.
Hun skreg skøre ting om ham.
Der skulle tre lærere til at få hende på kontoret, -
- hvor hun blev tilbageholdt, indtil politiet kom.
Ingen vidste, hvad hun fejlede. Han blev taget ud af skolen, -
- da hun skulle indlægges.
Nogle måneder senere...
Kom hun ud. Tog en bil og kørte knægten ned.
Nej, det var en ulykke.
En sand tragedie. Den stakkels kvinde.
Chris?
Skat?
Hvad laver du hernede?
Christopher?
Alarmcentralen.
Er det politiet?
Nej, men jeg kan sende dig videre. Hvad er der galt?
Min søn er forsvundet.
Hvad er adressen?
Jeg ved ikke...
Der er ikke noget husnummer.
Hvilken by?
Nogen har taget ham.
Bevar roen. Fortæl mig, hvor du bor.
Okay?
Hallo?
Mor?
Hvor var du?
Chris, hvor var du?
- Her. - Nej.
Er du okay, mor?
- Hvor længe har du boet her? - Nogle få uger.
Er det først nu, du føler sådan her?
- Nogen i familien med angst? - Nej.
- Har du taget medicin før? - Nej.
Hvad med det ar?
Må jeg se det?
- Det er stort. - Jeg var ude for en ulykke.
- Det er ikke så gammelt. - For et år siden. Det mærkes stadig.
Du får til tre uger.
De er ikke stærke, men tag dem før sengetid.
Ring til mig derefter.
Maden er klar.
Du skal have diamanter.
Dine glinsende øjne.
Hvide diamanter.
- Chris! - Mor?
- Jeg troede, at du var ovenpå. - Du kaldte.
- Du må være sulten. - Hundesulten.
Godmorgen, mor.
- Hvor har du dem fra? - Haven.
Du må ikke gå alene ud.
Jeg ville overraske dig.
Lad mig se.
De er smukke. Tak.
Jeg kan høre dit hjerte.
Hvordan lyder det?
Fredfyldt.
Hvad hedder dine nye venner?
Michael, Peter, Sam og Stewart.
Stewart Macken?
Jeg troede ikke, du kunne lide ham.
- Jeg behøver ikke være hans ven. - Nye venner er godt.
Det er okay, skat.
Vent her.
Undskyld?
Er du sød, at gå væk fra vejen?
Fru Brady?
Det er ikke din søn.
Noreen?
Det er jeg ked af.
Hun kan godt finde på at gå ud.
Jeg har bedt hende holde sig inde ved siden, -
- men hun lytter ikke så godt.
Des.
Sarah.
Hvad hedder den lille dreng?
Jeg må videre.
- Hvis du får brug for noget... - Tak.
Han er ikke din søn!
Ikke din søn!
Kom her.
Noreen!
Jeg holder lige ind.
Du venter her.
Noreen?
"Jeg gik hen mod kvinden".
"Hun lå på jorden foran huset."
"Hun ledte måske efter noget, hun havde tabt."
"Da jeg nærmede mig, så jeg at hendes hoved var begravet i jorden."
"Jeg forsøgte at grave det frit."
"Med mine bare hænder. Det var skræmmende."
Frk. O'Neill. Vil De skrive under på det?
Frk. O'Neill?
- Frk. O'Neill? - Jeg er stærk.
Vil De ændre noget i forklaringen?
Godmorgen.
Hej.
Jeg bad dig holde et par fridage.
Jeg er ikke god til at sidde derhjemme.
Det forstår jeg godt. Hvorfor tror du, jeg åbnede butikken?
- Hvordan var din weekend? - Fin.
Det må have været chokerende.
At finde hende sådan.
Er det sandt? At hun lå sådan?
Jeg vil ikke snage. Undskyld.
- Det er bare for bizart. - Det ved jeg godt.
Hvordan har Chris det?
Han har det fint, tak.
Har du oplevet, ikke at kunne genkende dine børn?
Ja, tvillinger gemmer sig under lort, mad eller begge dele.
Hvad Saiorse angår...
Alt handler om øjenbryn.
Ikke udseendet, men deres personligheder.
Naturligvis. De svinger fra bæster til engle på sekunder.
Er du okay?
Ja, det har bare været nogle underlige dage.
Sarah.
Jeg kondolerer.
Jeg er bare glad for, hun har fået fred nu.
De ville have jeg skulle lægge låget på, -
- men hun har været i mørket længe nok.
Vil du have en?
Okay.
Tak.
James. Han mistede tanden, da han var kaster.
Han så det som en ære.
Han ser sød ud.
Det var han også.
Jeg husker, da han blev født.
Noreen sagde, hun endelig forstod, hvad livet handlede om.
Det gjorde vi begge.
Fik du samme følelse, da du fik din søn?
Hvad var hans navn? Jeg hørte det ikke sidst.
Christopher. Chris.
Hun ville ham intet ondt.
Hvorfor sagde hun, at han ikke var min søn?
Sådan var Noreen.
Efter han fyldte otte år, sagde Noreen, -
- at James havde forandret sig.
Hun så små ting, som kun en mor ser.
Som med små sten, der ruller ned ad en bakke.
Blinker du, så bliver det et jordskred.
En specialist gav det et smart navn, -
- men at give det et navn, gjorde det ikke bedre.
Hun var overbevist.
Af hvad?
At han var en bedrager.
Det var ikke hendes søn.
Da hun så dig og Chris, -
- mindede det hende om James.
- Hvad skete der med ham? - Han blev ramt af en bil.
Min bil.
Jeg så ham ikke på vejen.
Nuvel, nu er jeg her.
En smule rørstrømsk...
... som resten af de falske sørgende derude.
Det er bedre at huske de gode tider.
Tak, fordi du kom.
Husker du de smukke blomster, du plukkede i haven?
- Ja. - Har du været andre steder?
- Nej. - Heller ikke i skoven?
Nej, mor.
Hvordan har Chuck det?
I har ikke leget i lang tid.
Han er stadig din yndlings, ikke?
Og du har ikke været i skoven?
Nej, mor.
Hvordan endte han så der?
Ikke flere løgne, Christopher. Sig sandheden.
- Det gør jeg. - Sig sandheden.
- Sig sandheden! - Det gør jeg!
- Stop med at lyve! - Det gør jeg ikke!
Undskyld, mor.
Mor?
Er det dig?
Mor?
Chris.
- Hvor er du? - I sengen. Hvorfor?
Godnat, mor.
Godnat, søde.
Ind...
Og ud...
Ind. Og ud.
Og et stort dybt et.
Og ud igen.
Det er ikke det mest underlige, jeg har hørt et barn spise.
Normalt er han bange for dem.
Han er ikke som han plejer.
Jeg ved ikke, hvad det er. Jeg ved det bare.
Han er ikke sig selv.
Hvordan har du det? Hjælper medicinen?
- Må jeg spørge om noget personligt? - Ja...
Er hans far inde i billedet?
Arret i dit ansigt...
Var det en ulykke?
Han ansatte mig med det samme.
Hvem af jer kan synge?
Hvad laver du, mor?
Vasker tøj.
Godmorgen. Jeg er færdig.
Er du sulten? Kom med.
Jeg elsker dig meget højt.
Undskyld, hvis jeg har opført mig underligt.
Nogle gange, når man er voksen, sker der en masse i livet.
Så kigger jeg på dig, og husker hvad livet handler om.
Chris.
Og nu er det min klasse.
Giv Rattlin' Boggers en hånd!
Og grenen på træet...
Og træet i hullet...
Og hullet i bogen...
Og bogen nede i...
... Valley-O.
Sarah.
Sarah, er du okay?
Sarah.
Han er ikke min søn.
Chris? Hvis søn er han?
Jeg aner det ikke. Men det er ikke Chris.
- Jeg ved ikke... - Du ville selv vide det.
Okay. Lad os gå en tur.
Sarah, lad os få lidt frisk luft.
Så du mig?
Mor? Hvad er der galt?
Var han ikke god?
- Sarah. - Er du okay?
Mor?
Jeg har set mig selv blive gammel, fra alt for mange vinkler.
Selv efter 30 år, kigger hun til mig hver dag.
- Hvad kigger hun efter? - Om jeg stadig er mig selv.
Spejlet fortæller altid sandheden.
Det sagde hun altid.
Jeg har noget, jeg må vise dig.
Det, der var med James, sker for Chris.
- Der var intet galt med James. - Se lige her.
Hvad laver du, mor?
Jeg beder dig.
Hvorfor bliver du ikke her og leger?
Kan du se det?
Det kan ikke være min søn.
Sig, at du kan se ham.
Beklager, jeg kan intet se.
Noreen havde ret! Han var ikke jeres søn!
Chris er ikke Chris og James var ikke James.
Stop så!
Så sig, jeg tager fejl.
Sig, at jeg er sindssyg.
Det kan jeg ikke.
Mor?
Hvorfor løb du væk fra mig ovre i skolen?
Jeg havde det ikke ret godt.
Har du fået det bedre?
Ja. Meget bedre.
Du løber ikke væk fra mig igen, vel?
Nej.
Jeg kan ikke lide at blive efterladt.
Er du sulten?
Jeg laver din yndlingsret.
- Jeg elsker dig, mor. - I lige måde.
Maden er klar.
Kom nu, inden det bliver koldt.
- Skal du ikke have noget? - Du ved, jeg ikke kan lide osten.
Ved du, hvad vi ikke har leget længe?
Vores leg.
Vores yndlingsleg.
Tre...
To...
En.
Du er ikke min søn.
Du er ikke Chris.
Du er ikke min søn.
Hvad er der galt med dig, mor?
Du er ikke min søn.
Fjern dig fra mig.
Nej, lad være.
Hvad har du gjort ved ham?
Det er mig. Det er Bjørnemor.
Vågn op, Chris.
Chris.
Vågn op.
Kom nu.
Vågn op, Chris.
Ja, ja...
Ja...
Okay.
Bliv her.
Mor.
Mor...
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org